Sven? Sven! Vino și ajută-mă!
- Runa. - Șht. Sunt aici.
- Încearcă să dormi. - Nu pot.
- Mă gândesc la el tot timpul. - Știu.
- Mama! - Da.
- Nu am dormit bine în ultima vreme. - Ești bolnav sau îngrijorat?
Am coșmaruri aproape în fiecare seară.
Ți-e teamă să nu dormi din nou?
Nu. Mă trezesc cu gândul la ce înseamnă ei.
Sună exact ca tatăl și bunicul tău. Au avut, de asemenea, multe vise.
Nu a făcut nimic bun. Acest lucru va trece de asemenea.
Ia-l ușor. Gândește-te la respirația ta, Runa.
Simte liniștea pădurii.
O fac.
- Am lovit. - Am auzit-o.
Tata era mult mai bun la vârsta mea.
- A spus asta? - Da.
Când Joar avea vârsta ta, își iubea arcul cel mai mult.
O avea cu el în pat. Dar l-a făcut mai bun?
Nu ... lasă arcul să se odihnească, Runa.
Fă altceva pentru un timp. Ceva care îți place cu adevărat.
Îmi place să devin mai bun.
Sună exact ca el.
Te pot auzi.
V-am povestit despre momentul în care tata a speriat un elan furioasă?
Nu-mi amintesc.
Tata și cu mine căutam albine de miere atunci când în fața noastră a apărut un alunec mare.
Cred că moaca s-a speriat și el când ne-a văzut.
Dar s-a supărat și a vrut să ne atace.
- Știi ce s-a întâmplat în continuare? - Nu, ce s-a întâmplat?
Tata și-a întins brațele și a plâns, așa că mi-au căzut aproape urechile.
Apoi se îndreptă spre ea, apucându-și mâinile.
L-a speriat.
Bunicule, crezi că tatăl este mort?
- Nu, nu cred. - Mulți oameni mor în trenuri.
Și mulți se întorc. Joar este întârziat.
Când se va întoarce, rețineți că a făcut-o de dragul nostru.
Au trecut doi ani. Poate că nu-l recunoaștem.
Când mă gândesc la el, este ca și cum l-aș vedea prin apă sau ceață.
Am făcut două călătorii când eram mic.
Voiam doar să mă întorc cu un nume bun și bogăție.
Am făcut-o, dar a fost o comoară costisitoare pe care am primit-o cu mine.
Nu a durat mult. Aveam ochii buni pe atunci,
- și scopul meu era clar.
Și când m-am arătat mamei lui Ylva, a lăsat-o pe bunica ta să se căsătorească cu mine.
Pot să vă mulțumesc pentru asta.
Apoi îi avem pe Joar și surorile lui,
- și ochii au început să mă defecteze.
Nordicul mi-a controlat destinul.
Acesta a fost prețul real pentru fericirea mea.
Și aș face-o din fericire din nou, dacă ar trebui să aleg.
- Intrăm. - Da.
Runa, nu strica prea mult calul. Trebuie să-l vindem.
- Nu poți vinde croaziera de noapte. - Coborâți și pescuiți.
Nu putem să mergem cu toții la pescuit?
- Hai pe Bothild. - Ea rămâne cu mine.
- Ce s-a întâmplat? - Am căzut.
- Jos la lac? Cum? - Tocmai am căzut.
Mă gândesc la ce a văzut tata în călătoria sa.
Mi-a promis că va lua ceva cu mine.
Dacă este posibil, vrea ceva pentru tine, dragă.
- Mi-e dor de el. - Știu.
Toți facem.
Evident că nu ne lipsește, altfel ar fi fost aici acum.
Runa ...
Poate că stă rece în pământ și nimeni nu vrea să vorbească despre asta.
Unde e mama?
Mama ...
O faci din nou.
- Ce? - Doar stai acolo și nu faci nimic.
Nu pot face nimic în propria mea casă fără să vă plângeți.
Nu negați.
- Oprește-te acum. - Ce se întâmplă, mamă?
Nu ești singur cu asta. Suferim la fel de mult.
- Nu-mi poți citi inima, copil. - Taci ca un nenorocit de stridie!
Nu-mi folosi acest ton!
- Te gândești la tata, nu? - Nu ai ce face?
S-a terminat. Ce zici de tine?
Ieși afară. Găsește-ți sora ta.
- Nu. - Ieși afară!
- Vreau să vorbesc despre tata. - Găsește-ți sora ta.
- Nu o mai faci! - Ce vrei să spun?
Că mi-e dor de el? Că încă îl iubesc?
Ar trebui să spun că cred că va călări un armăsar negru.
El nu. El ne-a părăsit.
El ne-a părăsit ca să putem putrezi ca excluzi.
Nu vezi că ne-ai părăsit?
- Tata a încercat cel puțin, dar ... - La fel de bine ai putea pleca?
Atunci coboară. Ia-ți arcul și pleacă.
Și lasă-mă să stau aici.
- Unde te duci? - În căutare.
Uneori cred că pot vedea din nou.
Atunci am înțeles că asta este ceva pe care mi-l imaginez.
Sunetul pădurii.
Parfumul frunzelor și florilor.
Creștere și degradare.
Nasterea si decaderea.
Totul îmi este atât de clar ... atât de aproape și atât de puternic.
Am trăit mult timp.
În curând voi fi trădat și transformat în pământ.
Sper că va crește mușchi verzi pe mine.
Mare mușchi verde.
Poate că aduci niște carne de porc în mormântul meu și cântă pentru oasele mele.
Vedeți propria moarte?
Nu, nu văd nimic.
Dar refuz să mor până nu am vorbit cu fiul meu ultima dată.
- Ești îngrijorat. - Am văzut ceva astăzi.
Ce ai văzut?
În timp ce mă cufundam în apă, am simțit că visez ...
... dar știu că eram treaz.
Crezi că ai văzut o alertă?
Da.
Spune-i.
Am văzut mama, tu și Bothild.
Cu siguranță nu a fost nimic.
Este din ce în ce mai greu de reținut.
Ești sigur că nu a fost nimic?
Mai era ceva. După aceea ... pe cealaltă bancă.
Am văzut o grămadă de păsări moarte pe pământ.
Nu înțeleg de ce.
Alerte proaste și păsări moarte. Pare că te lovești în cap, Runa.
Nu căuta semnele în tot ceea ce vezi.
Nu duce decât la tristețe și agitație.
Cine e acolo?
Nu am niciun rău.
♪
- Ce s-a întâmplat? Cine este omul? - Ia mama. Grăbește-te.
Bothild, rămâi acolo!
- Un războinic. Unde l-ai găsit? - În pădurea de lângă Närlunda.
- Trebuie să-l salvăm. - Nu.
Abia se poate mișca. Trebuie să-l ajutăm.
Ar fi trebuit să-l lași în pădure. Adu-l înapoi înainte să se trezească.
Tata ar fi jenat dacă te-ar auzi acum.
Are febră foarte mare. Poate muri noaptea sau în câteva zile.
Nu putem face multe.
Există șanse să supraviețuiască?
Nu stiu.
Raftul vă poate ajuta.
Mulțumesc.
Salvați arma. Îl punem în vărsatul de capră.
Este oricum gol. Nu-l vreau în casă.
Cine este el?
Nu știm.
Ce spune el?
A spus ceva despre aur pe parcurs.
Sper că va supraviețui, dar febra este un pericol. El trebuie să doarmă afară.
Pare un călător. Poate știe ceva despre tata.
Sau își taie gâtul peste noi în timp ce dormim.
- Vrei să obții ceva apă, Bothild? - Nu, nu te mai apropia de el.
Freja și Odin și cu ei Thor au călărit gangsterul numit Sleipner.
Calul a căzut și și-a rupt picioarele.
Zeii stăteau lângă el.
Sânge la sânge, au cântat.
Sleipner s-a ridicat.
- Care-i treaba? - Omul ...
Este rănit.
Nu-ți fie frică. Cred că trebuie să-l luăm.
- Asigurați-vă că bea apă. - Da.
- Unde te duci? - Spre piață.
Fără noi?
Rămâi cu sora ta. Nu trebuie să știe.
Bine băiat ... Croaziera mea de noapte.
- Poți trăi bine, Magnhild. - La fel, Ketill.
Deci ... aici îl avem.
Nu știam dacă vei veni. De mult ai fost pe piață.
Oamenii îți lipsesc blănurile și pielea.
Eram pe punctul de a crede că pădurea îți înghițise locul de reședință.
- Am fost ocupat. - Înțeleg.
Trebuie să fie dur fără soțul tău. Ragnvald este încă în viață?
- El face. - Capră bătrână.
Ne va supraviețui pe toți, nu crezi?
- Credeam că vin fiicele tale. - Nu, nu de data asta.
- Era calul soțului tău, nu? - Da.
Știu că îți pare rău.
Dar am vândut piei și l-am adus pe acesta.
- Pot să-l încerc? - Da.
Este frumos. Mulțumesc, mamă.
Ți-ai amintit carnea de porc, Magnhild?
Fac totul pentru tine, Ragnvald.
- Omule dulce. - Mulțumesc.
Ești orb?
Eu sunt eu.
- Ți-e sete? - Da.
Mulțumesc.
Sunt Torulf Ulfsson din Gallstadir.
Rangvald Ingvarsson din această gaură de rahat.
Ragnvald.
Am călătorit cu fiul tău.
- Ai fost în tren? - Da.
- Este în viață? - Ultima dată când l-am văzut, era în viață.
Acum doar o săptămână ... cred.
Am terminat cu apa acum, nu?
Mi-ar plăcea și un pic de ale.
Tu trebuie să fii Runa.
Runa v-a adus aici și v-a alăptat rănile.
Sunt dator la tine.
- Cine ți-a făcut asta? - Fostii mei colegi de navă.
Dar le-am scuturat.
Colegii de navă?
Aveam 24 de ani când am părăsit Akru acum doi ani.
Mai întâi am navigat pe Östra Saltsjön spre Kurland.
Nu am avut noroc acolo.
Am navigat departe pe râul Garda -
- și tranzacționat cu localnicii.
Au avut o apărare puternică, așa că am păstrat pacea.
Când a venit iarna, am servit ca paznic cu un domn.
Ne-a plătit în argint, dar nu a fost suficient.
Am decis să plecăm și să ne încercăm norocul în sud, în țările slave.
Dar alții fuseseră acolo înaintea noastră.
Am mers mai departe spre sud ... și am ajuns pe o piață francă.
Am căzut peste ea ca niște lupi flămânzi.
Eram oameni proști, oameni săraci.
Nu mai văzusem așa bogăție. Ne-am pierdut capul.
Am uitat să urmărim.
Francii ne-au atacat. Au fost de trei ori mai mulți,
- și puternic înarmat.
Ne-am luptat pentru viața noastră acolo, pe coasta francului.
Când am scăpat, abia aveam oameni pentru vâsle.
Am pierdut jumătate din echipaj și toată prada noastră.
Am fi cu toții morți dacă nu ar fi fost Joar și arcul lui.
Apoi ne-am îndreptat și ne-am îndreptat spre nord -
- și în sfârșit am ajuns pe țărmuri familiare.
Am îngropat defunctul pe mare.
În noaptea aceea, unul dintre echipaje a găsit un copac răsturnat,
- cu rădăcini îndreptate în sus, ca niște degete care prind cerul.
Pe rădăcini atârnau inele mari de aur.
Era ca un cadou din partea zeilor.
Am săpat sub copac și am găsit un pământ.
O movilă de înmormântare plină de comori.
Joar a spus ... ar trebui să o lăsăm la asta.
Era reprobabil să furi din morți.
Dar nu am ascultat.
Am împărtășit comoara între noi -
- și chiar Joar nu și-a putut face partea.
Am visat că suntem regi în noaptea aceea.
Până în zori, totul se schimbase.
Ce s-a întâmplat?
Bărbații au început să se atace reciproc.
Au dorit tot aurul pentru ei înșiși.
Eu și Joar am fugit.
Încă am fost rănit după luptă, așa că mi-a cerut să fug în avans.
Porcii ăia m-au prins aproape oricum.
Mi-am luat tot aurul și argintul și l-am aruncat în noroi.
I-a făcut să mă uite o perioadă.
Ce s-a întâmplat cu tata?
Mai târziu l-am văzut pe Joar. Era încă neînarmat.
Și-a ținut urmăritorii la distanță.
Înainte să ne despărțim, a strigat la mine și m-a rugat să mă întâlnesc cu el aici.
El și cu mine am fost singurii care au știut să ajungă aici.
Încă nu s-a întors.
- Runa, ce faci? - Vreau să-l caut.
- Nu pleci nicăieri. - Runa, tatăl tău cunoaște pădurile.
Probabil se va asigura că nu va fi urmărit ... înainte de a ajunge acasă.
Bine.
De unde știm că spuneți adevărul?
Că nu ne trădați imediat ce Joar vine cu aurul?
- Nu ți-ai pierdut propria parte? - Ai dreptate.
Este înțelept să întrebi despre asta ... dar când ajunge Joar,
- va spune că sunt prieten. El va spune că sunt de încredere.
Poți spune un lucru.
Jură pe inelul tău.
În numele lui Thor ... cuvintele mele sunt adevărate.
Acum trebuie să vă așezați și să ne lăsați bărbații să facem ceea ce facem mai bine.
Lăudați-vă ieri, distrați-vă cu azi și uitați de mâine.
- Ce a făcut? - A mâncat terciul.
Era casca lui, știi.
Omul acela nu era un prost.
- Am nevoie de o pauză. - De ce?
Trebuie să ies să găsesc un copac.
Dar nu voi cădea peste ceilalți. Nu văd nimic aici.
Trebuie să găsesc și un copac.
Când ajungi la vârsta mea, constați că bărbații mai în vârstă fac deseori pipi noaptea.
Iar acest bătrân orb, nu va păși mai departe -
- și cădea peste femeile adormite, așa că și-a construit el însuși o ușă pisată.
Urmează-mă.
Ragnvald.
Hai.
Bună dimineața.
- Mai bine? - Da, mulțumesc ție și familiei tale.
Avem foarte puțin în surplus. Dacă puteți merge, puteți lucra pentru mâncare.
- Aș vrea. - Bine. Ajută-mă cu treburile mele.
Muncești din greu pentru familie.
Tu ești puternic. Joar știe asta.
Mama ta ...
Magnhild face tot posibilul. Ea face totul pentru a te simți bine.
Da, este o femeie bună, nu?
Amabil de inimă, politicos, generos. Râde și chicotește.
Uneori mă simt ca un orfan.
Bothild joacă și cântă, dar este la fel de singură în lume ca mine.
Doar că nu și-a dat seama.
Mama a pierdut scânteia când tata a plecat.
Uneori dispare când vorbim împreună.
Ea nu spune nimic și nu aude nimic.
- Crezi că nu-i pasă de tine? - Nu.
Nu, este doar tristă și îngrijorată.
Se teme că nu ne poate asigura.
De asemenea, se teme că ar trebui să o părăsesc.
Ți-ar plăcea?
I-ai spus ceva?
Știe că am nevoie de ea ca mamă.
Tatăl tău a vorbit mult despre tine.
El a mai spus că ești foarte bun cu arcul.
Esti bun.
Dacă doriți să-mi învățați câteva trucuri mai târziu, vă voi învăța cum să îl folosiți pe acesta.
S-ar putea să fie prea curând. Până la urmă, ai fost în pat până acum câteva zile.
Dar nu sunt prea slab pentru a lucra pentru tine?
Sunt ruginit ca un instrument vechi dacă nu pot rezolva.
Ține-te departe. Nu vei fi lovit pe degete.
Din moment. Acolo.
Aveți mentalitatea potrivită.
Învață-mă mai mult.
- Trebuie să fii mai rapid. - Încă o dată?
Hai.
Mamă! Bunicul! Mamă!
- Ce este? - Runa!
Ce se întâmplă?
- Ce este? - Cineva vrea să spună ceva?
Vorbește!
Joar!
Fiul tău s-a întors.
Fiul meu. M-am temut ce este mai rău.
Știam că vei reveni.
Frate de sânge, ai făcut-o.
Torulf, vrei să faci foc?
Joar ... hai. Gătim.
Joar s-a întors!
Draga mea ... suntem bogați.
Vor. Douăzeci.
Vreau afară. Ia-l.
Joar.
Nu simți rușine. Am făcut ceea ce trebuia să facem.
Acum ești un om bogat. O meriți.
Se simte mai mult ca o povară decât o recompensă.
Ar trebui să se simtă ca o ușurare pentru tine și familia ta.
Și mi-ai salvat viața.
În timp ce săgețile zburau. Nu am văzut niciodată un astfel de arcaș.
Torulf. Cred că Joar are nevoie de pace și liniște.
Ce mai faci? Pari palid.
Călătorii străini în timp ce dorm
Viverjar se încumetă de-a lungul arborului cu frasini
Bine?
În mod evident, ceva a speriat animalele departe.
Tata pare schimbat.
- Crezi? - Da. Ceva îl îngrijorează.
El tocmai a venit acasă. A trecut prin multe. Este foarte obosit.
- Nu, este altceva. - Ce vrei să spui?
Încă nu știu.
Ce s-a întâmplat?
Joar ...
Trebuie să vorbești acum.
Nu te pot ajuta dacă nu îmi spui ce nu este rău.
De ce vrei să fii singur când familia ta tânjește așa?
Ține-mă de mine.
Nu, nu, nu.
Acum culcați-vă.
Cea mai bună apărare nu trebuie să fie acolo unde se află armele inamice.
Acum este rândul tău. Ramă-mi piciorul.
Ai fost descoperit. Trebuie să fii mai rapid. Încă nu s-a terminat.
- Hai! - Trebuie să te aperi.
Torulf.
- Cum este paguba? - E mai bine în fiecare zi.
Bine. Vrem să ne lăsați acum.
Trebuie să reconectăm familia.
Iar Joar are nevoie de odihnă și de a pune aventurile în urmă.
- Sper că ai înțeles, frate. - Înțeleg.
Ți-ai pierdut partea din comoară, dar nu ți-ai pierdut prietenul.
Frate.
La revedere. Poți să vii acasă în siguranță.
La revedere, Torulf Ulfsson, prietenul meu.
Bine ați venit în timpul iernii pentru mai multe povești aleatoare și mai vechi.
Nu mă îndoiesc de asta, Ragnvald ... prietenul meu.
Nu-mi vine să cred că te trimit. Încă nu v-ați recuperat.
Nu-ți face griji pentru mine. La revedere, Runa.
Sper să ne întâlnim din nou în curând.
- Trebuie să mă înveți cum să stăpânesc arcul. - Atunci ai nevoie de două brațe sănătoase.
Vine.
Joar, frate, te-ai întors.
Da, cu siguranță sunt.
Bună ziua.
- Bine ați venit. - Mulțumesc.
- Este Runa? - Sigrun.
Abia puteam să te cunosc.
- Familia este și aici? - Da, sunt.
Nu am auzit niciun cuvânt de la cei care au plecat.
Tatăl tău, s-a întors? Se simte bine?
- Da, s-a întors. - Asta este o veste bună.
Trebuie să fie frumos să nu mai fii singur în pădure.
Dar am auzit că sunteți bine să vă asigurați pentru familie.
Poate că lucrurile se schimbă acum? A reușit Joar?
Nu, nu chiar.
Cel puțin s-a întors. Știu pe cineva pe care ar trebui să-l întâlnești.
Îți amintești fiul meu, Ari? A devenit un bărbat frumos, tânăr.
E aici undeva. Luați-l înainte să o facă o altă femeie necăsătorită.
Aici, mai bea ceva.
Păsări moarte peste culturi peste tot.
Dar cel mai rău a fost duhoarea.
Miroase a intestinelor și a vărsăturilor, a cărnii în carieră.
Aproape că am aruncat.
Sora mea a văzut și ceva ciudat mai departe spre nord.
Era cineva care o privea printre copaci.
Avea soțul cu ea, înarmat cu o suliță bună.
Nu-l speria pe străin. Nu a spus nimic. Doar stăteam acolo strălucind.
Cu siguranță a fost un preot creștin. Sunt foarte ciudate.
- Și rareori bat, am auzit. - Nu a fost preot.
Atât sora mea cât și soțul ei s-au speriat. Nu vor fi atât de ușori.
Soțul ei a alergat brusc spre bărbat cu o suliță ridicată, -
- dar el a întors încet spatele ... și a așteptat.
- Ce s-a întâmplat? - Nebunul a stat doar acolo.
Era un om nebun ... și mirosea, a spus sora mea.
Mirosea?
- De parcă ar fi pe cale să putrezească. - Puternic?
Există cineva?
Cine e acolo?
Pleacă de aici!
- Ți-a plăcut să dansezi? - Da.
Focul este stins.
Cineva a fost aici.
- Cine e acolo? - Suntem noi, bunicule. Deschide ușa.
- Cu tine. S-ar putea să fie aproape. - Despre ce vorbești, Ragnvald?
Este ilegal sau hoții încearcă să fure aurul?
El a rămas îngrozitor. Aproape că m-am prăbușit.
Și a tăcut complet. Apoi a încercat să intre.
Din fericire, eram beat, altfel mă bagasem în pantaloni.
Era singur?
Nici nu știu dacă a fost un bărbat.
- S-ar putea să nu fi fost om. - Nu vorbi așa. Aduce nenorocirea.
- Trebuie să fi fost un animal. - Nu, uită-te la semne.
Ar fi bine dacă Torulf ar fi aici. Trebuie să privim în jur.
Ragnvald.
Nu mănânci?
Trebuie să ies.
Părinte?
- Runa ... fiica mea puternică, curajoasă. - Oh, oprește-te.
Știu că ascunzi ceva.
Mi-aș dori să fiți rămas cu noi.
Vreau tatăl meu înapoi, nu o pungă de aur.
Nu este aur. Este pământ.
A trebuit să-mi asum riscul, Runa.
Nu există viitor aici pentru tine și sora ta.
Acum avem aurul și totuși stai aici ca și cum soarele a dispărut.
Te cunosc.
Știu că nu-mi spui ceva.
A greșit să o furi și acum trebuie să suferim pentru asta.
Poate este doar în capul meu. Coșmar, vinovăție ...
Probabil că mă voi îmbunătăți cu timpul.
Avem timp.
Călătorii străini în timp ce dorm
Știți cuvintele, dar știți ce înseamnă?
Pentru apusul de somn
Viverjar veghează peste arbore cu salcii
A plecat.
Tata mi-a dat-o.
Nu-l pierde.
Se întoarce.
Unde este Bothild?
Nu stiu.
Bothild?
Liniște.
Trebuie să ieșim de aici.
Fugi!
Fugi acasă!
- Când a fost Runa aici? - Nu știu.
Oh, Bothild! Ai venit cu ceva? Ce s-a întâmplat?
- Ce s-a întâmplat? - Vikingii sunt aproape.
- Ce a fost duhoarea asta? - Colegii de navă.
- Trebuie să plecăm de aici. - Joar ne-a părăsit.
- Are? - Cu aurul.
Trebuie să-i dea vikingilor, ca să ne lase în pace.
Le-am dat pe ale mele. Nu le pasă.
Nu avem nicio șansă în pădure. Ne înconjoară ca vitele.
- Lasă-mă aici. - Nu.
Ne lipim și luptăm. Am ucis doar unul dintre ei.
Sunt războinici, ucigași cu experiență. Dar acum sunt împrăștiați.
- Ei iau tot ce avem. - Nu se opresc la asta. Trebuie să mergem.
- Acum duhoarea este din nou acolo. - Voi doi intrați.
Cred că le pot auzi.
- E nebunie. - Știu când să lupt.
- Dar acum trebuie să fim deștepți. - Ia toporul și sulița, Runa.
Intră acum!
Închide ușa!
Suntem prinși ca o gâscă într-o capcană.
- Cu toții ar trebui să ne îmbătăm. - Câți sunt?
- Sunt mai mult decât ar trebui. - Ce vrei să spui?
- Nu putem câștiga. - Putem supraviețui asta.
Trebuie să-i facem să creadă că nu merită să nu avem nimic de valoare.
Cred că știu deja asta.
- Vor răzbunare. - Răzbunare pentru ce?
L-am văzut pe Sven acolo. S-a așezat lângă mine, liniștit aproape doi ani.
- Era prieten. - Atunci vorbește cu el.
- El are nevoie să se oprească. - Nu cred că mă aude.
- De ce? Afară cu limba! - Nu, nu spune asta.
L-am văzut murind, Runa. În dimineața următoare, am găsit comoara.
A fost înjunghiat și nu a putut supraviețui.
Sunt umblători.
Drauger. Viii au murit.
Nu le aud. Sunt luați?
- Tată? - Nu știa.
- S-ar putea să fie în viață. - Poate că a văzut ce au fost și a fugit.
- Cum au putut găsi aici? - Iubito! Au simțit-o.
Joar, nu ne va salva decât. El a făcut-o pentru noi.
Mutare.
Dacă ar fi oameni, ar fi dat foc casei.
Ei nu vor să ne lăsăm atât de ușor.
Nu vorbi așa în fața lui Bothild.
S-au adunat în afara ușii.
Închide ochii și rămâne aproape de mine.
În curând ne vom trezi cu zeii și Tatăl ne va aștepta acolo.
Du-te la bunicul.
Valhalla! Stând la masa lui Odin.
Sessrumnir cu oamenii lui Freja.
Vor fi pajiști și crenguțe din belșug și nimic de temut.
S-a terminat curând. Cei care mor în luptă sfârșesc în sălile zeilor.
Știi, Bothild.
În aceste săli există muzică și cântec, -
- și artă frumoasă și chipuri prietenoase.
Și există carne de porc.
Știți cu toții că te iubesc. Ieși ușa din spate acum.
- Nu te pot părăsi, frate. - Du-te cu ei. Țin loc.
Haide, Bothild. Stai aproape de mine.
Zeii îi iubesc pe aceia care mor în luptă!
- Bunicule! - A vrut asta. Acum trebuie să supraviețuim.
Talonul.
Perla, unde este perla de aur?
Îmi pare rău.
Ai înghițit-o?
- Ce ai făcut? - Tata mi-a dat-o.
Fugi!
Salvează-te, Bothild!
Fugi, Bothild! Fugi!
Înapoi!
Hakon, ce s-a întâmplat cu tine?
Bothild, fugi!
- Runa! - Ia-o. Vom fi imediat după.
- Nu te pot pierde. - Sunt bine.
Nu!
Mamă, îi vom înfrunta ... și vom cădea.
Îl vom întâlni pe Bothild, Ragnvald și tata.
Trebuie să fim din nou împreună ca familie.
- Luați sulița. - Acoperă-mi partea stângă.
Acoperă-mi partea stângă. Ei vin.
Ce se întâmplă?
Acum se aplică.
Joar.
Joar!
Nu, Joar!
Runa, Runa! Nu!
Runa.
Știți cuvintele, dar știți ce înseamnă?
Călătorii străini în timp ce dorm
Viverjar veghează peste arbore cu cenușă
Mă mai auzi?
Călătorii străini în timp ce dorm
Viverjar veghează peste arbore cu cenușă
Pentru răsăritul în somn
Viverjar veghează peste arbore cu salcii
Acum trebuie să te întrebi pe măsură ce te trezești
Viverjar, de ce stai acolo la umbră?
Apoi îl auzi din pădure Tradus prin Subtitrarionline.ro
Viverjar cântă: stăm aici Tradus prin Subtitrarionline.ro
și să ne păstrăm promisiunea Tradus prin Subtitrarionline.ro